1464 Rosornas krig har pågått i nio år.
Husen Lancaster och York strider om tronen.
Den unge Edvard IV har avsatt sin kusin Henrik VI från tronen.
Henrik och drottning Margareta av Anjou är på fri fot.
Thomas och Richard. Vakna nu.
- Jag vill sova. - Klä på er.
- Ska du gå till honom? - Jag måste.
Elisabet.
Den här för tur med sig. Den kan i alla fall inte skada.
Inget hjälper mot män som han, mor.
- Vart ska vi, mor? - Varför så tidigt?
- Vi ska träffa kungen. - Är kung Henrik tillbaka?
- Den nya kungen. Edvard. - Edvard är inte kung. Han dödade far.
Han är kung nu, och vi måste visa vår trohet mot honom.
- Stanna! - Thomas.
Halt.
Nu, Edvard? Menar du allvar?
Då gör vi uppehåll ett tag.
Är han verkligen kung?
Lady Elisabet Grey, Ers nåd.
Res er.
- Kom ni för att träffa mig? - Jag...
Mina söners arv och min makes mark togs ifrån mig när han dog.
Mina pojkar och jag har inget att leva på.
Min man var John Grey som dog i slaget vid...
Han ledde Lancasters kavalleri som dödade sjuhundra av våra män.
Han gjorde sin plikt, Ers nåd. Han var trogen sin kung.
- Mina pojkar bär ingen skuld. - Är de hans söner?
- Richard och Thomas Grey. - Edvard, du har inte tid för henne.
- Bor ni i närheten? - Det är nära.
Warwick, ni kan fortsätta.
Jag kommer efter.
De kan fortsätta. Jag följer er.
Vi träffade kungen!
- Välkommen till Grafton. - Jacquetta Woodville!
- Är pagen också hemma? - Baron Rivers är tyvärr inte här.
Baron Rivers... En hastigt påhittad titel för att lindra skammen-
- när en högättad dam gick i säng med en sjaskig ofrälse.
Han var väpnare och dubbelt så god som ni.
Vill Ers nåd ha svagdricka? Eller vin från mina kusiner i Burgund?
Edvard, du tänker väl inte...
Gärna vin. Tack, lady Rivers.
Pojkar, kan ni vakta Fury åt mig?
Ingen man skulle rida förbi min dotter.
- Ingen med synen i behåll. - Skål, Ers nåd.
Ursäkta mig.
Sätt er.
- Trivs ni inte hos era föräldrar? - Jag älskar mina föräldrar.
Men jag är van vid eget hushåll.
Mina söner är lottlösa om jag inte återfår marken.
För många har fått lida av krigen. Om jag kan behålla tronen-
- ska Englands lag råda från kust till kust och alla vara engelsmän igen.
Jag önskar inget hellre än att mina söner aldrig ska dra ut i strid.
Tror ni att det är möjligt?
Ett slag återstår. Henrik har återfått vettet, om än för stunden.
Men jag ska försöka hålla det på avstånd från er.
Ni är segerviss.
Jag är snabb och modig och har tur.
Jag har lika stor tur i strid som i kärlek.
- Jag ska segra. Tack för vinet. - Ska ni gå? Vi har inte hunnit...
Skriv ner vilken mark ni anser tillhör er.
Så kommer jag och hämtar papperet i morgon.
Ensam.
Vart är vi på väg?
Du ska få se.
- Välj en tråd. - Trolldom? Vill du bli dränkt?
- Det är förbjudet. - Bara du och jag vet.
Vi härstammar från flodgudinnan Melusina och har trolldom i blodet.
Välj en tråd.
- Vad var det? - Det du aldrig ska uppleva.
Barn som aldrig ska födas och tillfällen du aldrig ska gripa.
- Vad får jag på din fiskelina? - Framtiden.
Veva in den en fot om dagen.
Lizzie!
- Det är... - Jag vet vem det är.
Lady Elisabet.
Jacquetta!
Baron Rivers.
Ers nåd. Det här är mina söner.
- Anthony och John. - Vi möttes i slaget vid Towton.
Ni slaktade halva England på en dag.
Och i Calais, när er far förolämpade mor för hennes äktenskap med far.
Ni stödde en kung vars hov var förgiftat, vars skatter var för höga-
- och som mördade män han benådat - men ni kallade honom from!
Nu är er fromme Henrik besegrad, och jag är kung.
- Elisabet sa att hon förlorat mark. - Den togs ifrån henne.
- Det enda hon begär är rättvisa. - Rättvisa av huset York...
Er drottning mördade min far och bror och satte deras huvuden på pålar.
Så kom inte och prata om rättvisa!
Har ni skrivit ner era anspråk?
Ja.
Då ska ni få tillbaka marken från er kung.
Vill Elisabet visa mig trädgården innan jag går?
Luften här inne är unken.
Jag kan inte stanna länge. Henriks drottning hämtar fransk förstärkning.
- Jag måste vara beredd. - Är ni inte rädd att förlora?
Är det inte det ni önskar? Ni är väl på Lancasters sida?
Jag önskar att inga sidor fanns.
Kan jag låta en page hämta er i natt? Jag har aldrig känt längtan så stark.
Jag kan inte bli er älskarinna.
Om jag stupar kan det vara min sista önskan. Nekar ni er kung den?
Ni kommer inte att dö. Ni är snabb och modig och har tur.
- Är det här slutet? - Nej.
I morgon när solen går ner.
Möt mig vid eken där vi sågs första gången, om så bara för att ta farväl.
Hon borde inte ha följt med den bocken.
- De tittar på trädgården. - Och sen?
Han ger henne inte mark av godhet. Vi är Lancaster-anhängare.
Han kommer att vilja ha sin lön.
Han har legat med varenda kvinna i hovet.
- Han kanske tvingar sig på henne nu! - Inte i en rosbuske.
Han kommer att kalla henne till hovet när hon har återfått sin mark.
- Eller hur, Elisabet? - Jag begär bara det som tillhör mig.
- Kungen har utlovat rättvisa. - Men han är svår att säga nej till.
- Hur svarar du om han kallar dig? - På det sätt du råder mig, far.
- Vill nån spela schack? - Dig tvivlar vi inte på.
Han har legat med varannan hustru i London, och Yorks armé våldtar.
Liksom Henriks. Den nya kungen har i alla fall förståndet kvar.
Vi var kungens och drottningens vänner, eller har du glömt det?
Jag glömmer inget, men lyckan vänder.
Min vän drottningen blev för elak.
Nu är han kung, och Elisabet behöver sin mark.
Inte till vilket pris som helst.
Det är inte bara mark du vill ha. Honom också.
Han är Englands kung. Jag måste visa honom trohet.
Hur ska en änka annars ta sig fram?
- Sälj dig inte för billigt, Elisabet. - Jag tänker inte sälja mig alls.
- Jag visste att ni skulle komma. - Jag kan inte stanna länge.
Släpp ut håret så att jag får se det.
Jag är galen i dig. Jag har tänkt på dig hela dagen.
Borde du inte tänka på slaget?
Sitt hos mig.
Edvard...
Elisabet.
Nej, jag kan inte.
- Nej. - Du kom.
- För att ta farväl. - Spring inte.
För guds skull, Elisabet. Jag måste ha dig.
Jag är desperat.
Nej.
Nej, sa jag.
Drar du kniv mot din kung? Det är förräderi.
Jag drar kniv mot mig själv. Om du tar ett steg skär jag halsen av mig.
- Du låtsas. - Förlåt om jag vilseledde dig.
- Men jag blir inte din älskarinna. - Jag tar den från dig på en sekund.
Sluta.
Tvivla inte på mitt mod. Jag kan mäta mig med vem som helst.
Jag ser det.
Behåll min dolk som minne.
Du har gjort mig till åtlöje. Det kan du vara stolt över.
Du ska aldrig se mig igen.
- Har du inte hört av honom alls? - Han sa att vi aldrig ska ses igen.
Snart står slaget, och om Henrik vinner kvittar det vad Edvard gör.
- Då får du tillbaka din mark ändå. - Det står mer på spel än så.
Han bad mig att ligga med honom, och jag vägrade.
Om han dör får jag ångra det för alltid.
Du är av huset Lancaster och lever i ett splittrat land.
Du kan inte förälska i en York-kung om det inte finns nån vinning i det.
Du kommer att behöva vada i blod och förlora. Du måste vara starkare.
- Är det ödet du förespår mig? - Vad spår du?
Jag har inte dina gåvor. Jag är väpnardotter och får inga visioner.
Du är av min ätt. Det kommer du att märka.
Jag förespår att du får det du vill ha.
Om du går med på konsekvenserna.
- Vad händer? - Vi ska dra ut i krig igen.
Varför? Inte igen.
Kungen har beordrat mig att sätta in ett dussin män mot Lancasters kung.
- Vi ska byta sida. - Sa han nåt mer?
Det är ingen frukostinbjudan. Vad tror du?
De kommer i övermorgon. Då ansluter männen.
Vi kanske borde vinka av dem. Det vill säkert flickorna.
Har du inte sett tillräckligt många dra ut i krig?
Vi visar vårt stöd. Om han vinner är det bra för oss.
Om han förlorar kan vi förneka det.
Jag betalar dem och utrustar dem.
- Vi borde ge en guldbörs till honom. - För kriget mot kung Henrik?
Har du mist förståndet? Är vi yorkister nu?
Ja, om han vinner. Det lär han göra. Då styr han över alla våra liv.
Och över alla äktenskap. Vi har många flickor i familjen.
Ibland skrämmer du till och med mig.
Då gör vi väl på ditt sätt.
Vi bär vita rosor också om de finns så här tidigt.
- Här är männen som ska tjäna Ers nåd. - Jag ska inte glömma ert stöd.
Och hur snabbt det trollades fram. Är rosorna röda under ytan?
Sluta, Warwick.
Ers nåd.
Här är ett stöd till er kamp.
Ni gav aldrig upp hoppet om den galne Henrik.
Vad vi än gör tycks vi förlora.
Jag kan inte sova. Jag har inte sovit sen vi skildes åt.
- Inte jag heller. - Jag kan inte äta heller.
På grund av mig?
Ja.
Är det kärlek? Är det så den känns?
- Jag trodde ni var erfaren i kärlek. - Inte i kärlek. I det andra, kanske.
Jag kan inte dra ut i strid så här. Jag måste ha dig.
Om du inte blir min älskarinna måste vi gifta oss.
- Skämta inte. - Vi gifter oss. Det är enda sättet.
Jag är galen i dig.
Vill du gifta dig med mig?
Ja.
I morgon i gryningen, vid ert kapell. Ta med din mor som vittne.
Jag tar min präst med mig. Vi måste hålla det hemligt ett tag.
...om jag är värd sånt förakt.
Får vi erbjuda förfriskningar?
Jag superar gärna med er i morgon.
Vi jagar i några timmar medan de sista männen rekryteras.
Jag kom tidigt. Jag kunde inte hålla mig.
Min dumskalle. Jag har glömt ringen.
- Har lady Rivers en ring att låna ut? - Jag har en.
- Ers nåd. - Tack.
- Vart kan jag gå med min brud? - Vi har en jaktstuga iordningställd.
- Jag brukar aldrig vara nervös. - Var inte det.
Tack och lov att vi ska äta hos din far.
Jag är utsvulten, liderliga kvinna.
Om du låter mig gå från sängen kan jag hämta bröd och ost.
Jag kan inte vara utan dig.
Har Ers nåd ingen aptit? Jag trodde ni skulle vara hungrig efter jakten.
Jag med, men jag är utmattad.
Det skedde med svett och möda.
Elisabet, jag måste ge mig av.
Jag måste ge mig av.
- Ut i strid. Männen står redo. - Nu?
Annars kan jag förlora kronan. Hur ska du då älska mig?
Det skulle jag om du var ett fattighjon.
Om jag har otur och dör måste du tiga om vårt giftermål.
Du tjänar inget på att avslöja det. Jag vill att du då gifter om dig.
Lämna England om du får barn. Om du får en pojke-
- kan han bli tronarvinge. Warwick hjälper dig uppfostra honom.
- Kom tillbaka till mig, Edvard. - Du mister mig inte på slagfältet.
Jag ska dö i sängen vid den vackraste drottning som England har skådat.
Din hora. Du har dragit vanära över vårt hus och vårt namn-
- och din döde make som kämpade mot den där kroninkräktaren.
- Det är inte som du tror. - Jaså, var det en ärbar förening?
Vi är gifta.
Elisabet...
Han har lurat dig.
Stackars syster. Ett hemligt bröllop i vårt kapell, antar jag?
- Warwick fick inte veta nåt? - För tillfället.
Tänk efter! Han är Englands kung.
Han kommer att äkta en prinsessa, inte en ofrälse från fiendens läger.
- Han är gift med mig nu. - Du är inte gift. Du har lurats.
- Det var en låtsasvigsel. - Det fanns vittnen.
- Vilka då? - Mor - och en präst.
- Vilken präst? - Det... vet jag inte.
Han ville få dig i säng. Han har gjort det förut och har en oäkta son.
Han är Warwicks marionett.
Warwick är kungamakaren, och det är han som kommer att välja drottning.
Du har fel! Edvard är kung och måste inte göra som Warwick säger.
Elisabet.
Elisabet. En budbärare.
Har det kommit bud?
- Ännu ett blodigt slag. - Vem vann?
Lancaster drevs på flykten. Henrik besegrades.
Henrik har flytt till hedarna som en gränsrebell. Han är galen igen.
- Och Margareta? - Har tagit sin son till Skottland.
- Hon kommer aldrig att ge upp. - Kriget tar aldrig slut!
Nu betvivlar ingen att Edvard av York är kung och har våra öden i sin hand.
Om jag inte går kommer far att sakna mig.
- Du hjälper mig inte. - Det vill jag inte.
- Men om vi berättar om giftermålet... - Inte än.
Warwick skulle vilja att jag gifte mig med prinsessan Bona av Frankrike.
Han behöver tid för att glömma det.
- Några dagar? - Veckor.
Han är som en storebror för mig. Han gav mig mitt första svärd.
Jag måste förklara det för honom.
- Du kommer väl att berätta? - Vid rätt tillfälle.
Kan jag åtminstone säga det till far?
Om vi träffades öppet skulle snart hela England få reda på det.
Vi måste bevara vår hemlighet ett litet tag till.
Men jag njuter i fulla drag. Gör inte du? I vår anspråkslösa jaktstuga.
Jag måste gå.
"Lady Elisabet Grey" skriver han. Inte "hustru", utan "älskade".
Här står ingenting om äktenskap.
- Läs resten. - Han kan träffa mig snart.
Hovet är i London. Henrik har inte tillfångatagits.
Margareta tillkallar hjälp i Frankrike.
Han skriver att han brinner för mig. Det är bara en älskares ord.
- Står det om han talat med Warwick? - Nej, så det har han inte.
Vad ska jag göra?
Din far fick en kallelse också.
Alla adelsmän har kallats till hovet.
- För att kungöra äktenskapet. - Det tror din far.
Med mig!
Eller med en annan?
Det förefaller att den franska prinsessan Bona är hos hovet.
Välkomna till hovet, mina herrar.
Kungen har viktiga nyheter att berätta om prinsessan Bona.
Lord Warwick.
Vad kan problemet vara?
Jag tror att kungen kanske ska säga att han har gift sig med Elisabet.
- Vilken Elisabet? - Vår Elisabet.
- Har du blivit galen? - Han har visserligen gift sig förut.
Med henne har han en son, så han kanske berättar det i stället.
Herregud.
Jag borde ha anat att horan skulle snärja dig.
- Hon är drottning. - En sköka vid vägkanten.
- Det här måste göras ogjort. - Hon är min valda drottning.
Är du tokig? Vi har ett fredsavtal att sluta med Frankrike.
Utan det får horan av Anjou hela franska armén mot oss.
Jag kan inte rå för det!
Jag har inte skrapat med foten i ett år för det feta franska svinet-
- för att du ska kasta bort allt! Gör tillkännagivandet!
Tack för ert tålamod.
Det är med stolthet och glädje vi kan berätta...
...att jag har gift mig med lady Elisabet Grey.
Elisabet, min käraste drottning. Jag har tillkännagett den goda nyheten.
Ers nåd.
Förlåt. Mycket vackert.
Jag har bjudit min släkt från Burgund till kröningen i London.
De förlänar oss en kunglig ställning. Om vi misslyckas får vi deras stöd.
- Du får det att låta som ett slag. - Det är ett slag. Tro inget annat.
Kungen har äktat en ofrälse från ett annat hus.
Många kommer att önska vårt fall.
Men du, Elisabet, du kan få allt.
Du älskar din man, och han kommer att ge dig anseende. Du är välsignad.
Efter kröningen får vi skicka dina pojkar till släkten.
Nej, pojkarna stannar hos mig!
Flickor, gå ut.
Elisabet?
Du är iskall. Elisabet.
Det är en syn. Du har varnats om att dina pojkar är i fara. Ser du mer?
De får inte vara med främlingar.
Vi har fått en varning. Nu håller vi dem i närheten. Där är de trygga.
Du är av min ätt. Jag visste att du var synsk.
Far.
- Ger du mig din välsignelse? - Det är klart.
Du kommer alltid att vara min dotter. Min lilla Elisabet.
Elisabet.
Min hustru.
Jacquetta Rivers.
- Ni har bytt till Yorks sida. - Margareta Beaufort. Lady Tudor.
- Lady Stafford nu. - Jaså, ni är omgift?
Som kvinnor måste. Men vissa är trogna sitt hus.
Det är nya tider. Lancaster gav oss krig och kung Edvard ska ge oss fred.
Han har tagit tronen med våld.
Han är kung, och de som talar illa om honom är skyldiga till förräderi.
Är allt väl?
En Lancaster-flicka till drottning. Vilken skymf mot hans trogna lorder-
- att ta en hustru vars släkt har dödat för Henrik.
- Och till dig sa han inget. - Han är omtöcknad av lusta.
Jag har offrat för mycket för att förlora honom.
Horan Rivers ska ångra att hon kom hit.
Mina bröder George och Rikard. Min syster Margareta.
Min kusin lord Warwick.
Grevinnan och döttrarna Isabella och Anne Neville.
Låt mig föreställa drottningen av England.
Warwick ser ut att ha druckit gift. Hans planer för Edvard gick i stöpet.
De ska se till att Edvard får sona det.
Nu har vi hans underbara mor kvar.
Hertiginnan Cecily, det är en ära att träffa...
Jag uppskattar inte det här äktenskapet.
Det var tråkigt.
Jag vill påminna lady Rivers om att det var ett hemligt giftermål...
Privat, inte hemligt.
Jag var där, liksom andra vittnen.
Om er son inte bjöd er får ni ta det med honom.
Er dotter är änka och flera år äldre än min son.
Jag vet. Det är en stor fördel att min dotter har visat sig fertil-
-med sina två fina, legitima pojkar.
- Vi kan vara säkra på arvingar. - Er dotter kan aldrig bli kunglig.
Hon är inte mitt val. Inte heller lord Warwicks.
Hennes far var ofrälse. Om Edvard inte var kung...
Han är kung, och han har valt mig.
Om jag inte avsätter honom.
Och hur skulle hertiginnan göra det?
Jag kan förskjuta honom.
Jag kan sätta hans bror George på tronen i stället.
Vad skulle ni säga om det blev resultatet av ert privata bröllop?
Ja, jag hörde vissa rykten när Edvard föddes.
Om en bågskytt vid namn Blaybourne.
Folk sa att ni hade bedragit er man.
Jag sa att ni aldrig skulle sjunka så lågt, men ändå tycks ni ha gjort det.
Om ni medger att ni är en simpel hora och kallar er son för oäkting.
- Hur skulle ni annars avsätta honom? - Det räcker.
Det räcker.
Ni säger alltså inte mer ont om kungen?
Nu när vi är vänner tror jag att ni vet-
- att seden är att man niger för Englands drottning.
Det är en ära att träffa hertiginnan Cecily.
Det förvånar mig att du lyckades charma henne.
Jag hade väntat mig en kamp.
Hon är din mor, Edvard. Hur mycket kan hon ställa till med?
Tycker earlen av Warwick om mig? Han gör mig illa till mods.
Han gjorde mig till den jag är. Du måste älska honom för min skull.
Jag ska försöka. Men att älska dig är väldigt mycket lättare.
Nu gör vi en son för att sätta stopp för fienden och påbörja en dynasti.
- Mer trolldom? Nån kunde se dig. - Vem skulle komma in hit så sent?
Jag försöker skåda framtiden för oss.
Jag sa att vi skulle ha dem nära oss.
- Vilka är mina fiender, då? - Det behöver jag inte spå om.
- Lord Warwick och hertiginnan Cecily. - Berätta nåt som vi inte vet, då.
Hur många barn ska jag ge Edvard? Hur många söner och döttrar...
Vad är det? Vad ser du?
En kvinna med blod på händerna.
En kvinna i röda kläder. Jag vet inte...
Vems blod var det?
Jag tror att det var mitt.
Översättning: Erik Swahn www.broadcasttext.com